# A hegyekben farkasokká válunk
# Jelszavunk: Szabadság vagy halál!
# Lemegyünk majd a völgybe Uzikkal kezünkben
# készen a harcra.
# Bosszúra várva az áldozatok között
# azon sovány arcok között
# visszafizetjük nekik a barikádokon
# golyót a golyóért.
# Visszafizetjük nekik a barikádokon...#
A háborúnak vége!
Miért?
Ti mind, kövessetek! Futás!
Még csirkére sem lőttem soha!
Én is akarok egyet.
Legyetek óvatosak, ne ölessétek meg magatokat!
Asszonyok, takarítsátok be a szénát, mert ha esik nedves lesz.
Mit akarsz?
Én is akarok egyet. Én vágtam el a telefon vezetékeket.
Tigre, nekem is adj egyet! Megígérted!
Leonida, gyere ide!
Vidd az újratöltőt is.
- Hová mész Leonida? - Én is ölni akarom őket!
...a milánói rádió állomásról amit épp most foglaltunk el.
Végre szabadon, Milánó üdvözli az olasz népet.
Ez a Partizán Brigádok vezényszava "Giacomo Matteotti"
Ebben a nagyszerű ünnepi pillanatban
mindazokra gondolunk akik a frontvonalakon estek el
harcolva a náci-fasiszta barbárok ellen.
De legfőképp...
Leonida! Mit keresel itt?
Nem láttam, hogy bejöttél.
Olyan komolynak látszol! Mire kell az a puska neked?
El innen!
- Éljen soká Sztálin! - Megbolondultál?
Éljen soká Sztálin!
Attila és Regina!
# Emlékszel arra az áprilisi napra,
# mikor egy hosszú vonat ment... #
Regina!
Attila!
Itt vagyok!
Gyere ide!
Köszönd magadnak!
Visszajöttek a fecskék
Kérlek várj.
Tudtad, hogy a nagyapám épp ott halt meg?
Leülni!
Tudtad, hogy minden tehénnek megvan a saját itatóvályúja Amerikában?
De azok amerikai tehenek, azok kényelemben élnek.
Szeretnél Amerikába menni, Leonida?
Hívj Olmonak.
- Többé már nem vagy Leonida? - Partizánként Olmo a nevem.
- Tudod ki volt Olmo? - Ő volt a legbátrabb!
A legbátrabb...
Nos, én kis harcosom, mit gondolsz a gazdádról?
Nincsenek többé gazdák.
SOK ÉVVEL KORÁBBAN
Verdi halott!
Giuseppe Verdi halott!
Nyomjad! Nyomjad! Nyomjad! Nyomjad!
- Nyomjad! Nyomjad! - Itt jön már!
Gyerünk, Nyomjad!
- Csukd be az ajtót. - Csendet gyerekek.
Fiú lett! Fiú lett!
Rosinának fia született!
Egy fiú!
Egy fiú! Egy fiú!
Mi van azzal a beszámíthatatlan nővel?
Hallottad, te istenverte asszony?
A paraszt előbb született meg, mint a gazda fia!
Nekem kell felmennem, hogy kihúzzam a gyereket?
Eleonora nyomjad! Gyerünk, hagyd kijönni!
Nyomj erősebben!
Gyerünk, nyomjad!
A fene egye meg!
Papa.
Alfredo megszületett!
Utánam lesz elnevezve!
- Mi van, hogyha kislány? - Nem kislány, vagy igen?
Azt hiszed nem tudom megállapítani a különbséget? Ennek a babának fütyköse van!
Az apja szemeit örökölte.
És a nagyapja pénzét.
Fütyije van! Fütyije van!
Giovanni! Giovanni! Giovanni!
- Mi van? - Hogy van az anyja?
- Jól van. - Csókold meg helyettem is.
"A mennyország küld minket ide, mint egy forró nyári szellő.
Hordozza szívében elődei nemes erényeit"
Jól van, megértettük. Giovanni!
- Igen papa? - Írj annak az aranyifjú testvérednek.
- Írj neki, gyerünk. - Igen, papa.
"Ottavio..." Nem igaz, hogy nincs nálad valami papírféle?
"Ottavio Berlinghieri, Hotel de Ben. Lido, Venezia.
Értesítünk a Berlinghierik első szüléséről a 20. században, stop.
Imádkozni fogok érte, hogy ne olyan legyen mint te, stop.
Találtál már feleséget, kérdőjel. Ölel. Papa."
- Mindent leírtál? - Persze papa.
Jó.
Itt van Desolata nővér!
- Kedves testvérem. - Fiú lett.
Bravó! Bravó!
Mindent vegyen ki a kocsiból. Nem megyek vissza a kolostorba.
A monsignore figyelembe sem vesz, többé nem törődik velem.
Az apácajelölteket jobban szereti. Persze csak ha jó családból jöttek!
- Figyelj. Másnap.. - A kalapom!
Alfredo!
Dicsértessék a Jézus Krisztus.
A mindenségit, még ez a ház is papokkal van tele! Nem szabadulok tőlük!
Púpos, mit látsz?
Hó van lent, mint télen.
- És még? - Egy katedrális tornyokkal!
- Aztán még? - Üvegek.
- Micsoda? - Üvegek.
# Az életre, mely ránk mosolyog... #
Gazdám, ez a Mennyország és te vagy a mindenható Isten.
Bárcsak megkaptam volna a kulcsokat! Jól lerészegedtem volna, Szent Péterre!
Nesze! Idd le magad!
Elég a munkából. Most igyunk inkább.
Egészségünkre!
Ez a tiéd. Ma nincs munka.
Vincenzo, ez a bor különleges. Ünnepeljünk.
- Köszönöm gazdám. - De hol van Leo?
Arra ott.
- Ne... - Add ide, te kutya!
Libero, tudod ki halt meg? Nézd ezt az üveget!
A sors akarta így, hogy egy napon szülessenek.
Ünnepeljünk hát!
Alfredo úr, tudja, hogy mi D'Alcňok hányan vagyunk már?
Hogy számolnám meg őket.
Mikor leülök az asztalhoz negyvenen eszünk.
Ugyan már Leo, gondolj bele! Ő egy paraszt, de egy fiú!
Miért? A férfiak nem esznek ételt?
Mi bajod van?
Az enyém a magáé előtt született.
Mindenki tudja, a parasztok a gazdáik előtt jönnek világra.
Gazdák, parasztok, marhaság! Születéskor mind egyformák vagyunk.
- Mind egyformák? - Fogd be a szád te csirkefogó!
Hé ti!
Mire vártok? Mondtam, hogy igyatok, ti semmirekellők!
Igyál velem.
Rendben, igyunk.
Együtt születtek! Ez biztos jelent valamit.
Ez azt jelenti, hogy mi ketten együtt fogunk meghalni.
Menj a pokolba, filozofáljon a seggem!
A kis unokámból jegyző lesz.
- Az enyémből meg tolvaj. - Akkor akár pap is lehet.
- Ez nem itteni bor. - Túl jó ez neked.
Én sem szeretem.
Rigoletto, hagyd az ivást, rohanj a városházára.
Mond nekik, hogy utánam kapta a nevét, Alfredo. Berlinghieri Alfredo.
Giovanni és Eleonora Rossetti fia.
Leo, te mindek fogod hívni?
- He? - Mi lesz az unokád neve?
Olmo.
Olmo, mint a szilfa.
Olmo D'Alcň, Oscar és Rosina Cop fia.
Oscar? 4 éve meghalt már!
Mit számít az. Tisztelnünk kell a holtakat.
Micsoda alakok vagytok ti!
# Jön a nyár és forró az idő,
# két gyermek született közel egymáshoz. #
Gyerünk, igyál!
A púpos nem szereti!
# A sors tréfája ez.
# A gazda fia és a fattyú paraszt #
Leo, miért nem mész te is egyet?
Én nem ülök arra az ördögi masinára.
Tehát, összegyűjtöttem három hektárt tíz perc alatt és mindet egyedül.
Hat ember hat óra alatt végezhet.
És azt hiszi jó munkát végzett?
Giovanni úr, nézze azt a sok szénát amit elhagyott...
Az semmi. Nem hiszel nekem, ugye?
Ez a szerszám külföldről jött, tökfilkó.
Mi vagyunk az elsők Bassában akiknek mechanikus gereblyéje van.
Szóval a Szegények az utolsók. Ennek a valaminek hiéna fogai vannak.
Fuss, Nina, vagy el fog kapni!
- 19! - Felfordul a gyomrom!
20! 20!
Csak várj, majd meglátod.
- Csókold meg, csókold! - Menj a pokolba!
Olmo egy fattyú! Olmo egy fattyú!
Edd meg!
- Gyáva! - Fuss csak el, szaros képű!
Csak lányokat tudsz ijesztgetni!
- Ha bátor vagy, azt kell tenned, amit én. - Bátor vagyok!
Te meg menj a pokolba!
Gyáva.
Mit csinálsz?
Baszom a földet.
- És most mit csinálsz? - Hallom, ahogy a papám hozzám beszél.
A telegráf póznából?
Én nem hallok semmit.
- Megbolondultál? - Lássuk ki a bátor és ki az anyámasszony katonája.
Mikor jön a vonat csukd be a szemed, vagy megvakulsz.
- Most nem tudsz elfutni! - Szállj le rólam!
Gyáva!
Olmo! Olmo!
Olmo!
Meghaltál, vagy mi van?
Bim-bam, bim-bam. A pokolba vele, megölni a gazdát!
Mennyi az út innét Madonna dei Pratiig?
Úgy 3 kilométer.
Egyszer láttam egy olyan hosszú vonatot, mint ide Madonna dei Prati.
És a faszom meg olyan hosszú, mint ide Piacenza!
És olyan gyors is, mint egy vonat?
A vonatok igazi gépek, nem úgy, mint az a gereblye ott.
Én szeretem vezetni azt a gereblyét, te a haladás ellen vagy!
Kevesebbet kell dolgoznom, és boldog vagyok.
- De mit gondolsz ki fizetett érte? - A gazda fizette.
Mi a munkánkkal fizetünk érte.
Először Paridnek adta át a tetveit aztán meg a kisebbiknek.
Megpróbáltam kitetvezni, de mindig elszalad.
Nem csak a tetvek! Ma Olmo megetetett az én Ninámmal egy élő békát!
...és mit tudsz te a filozófiáról? Semmit!
Én vagyok az egyetlen, aki elment a Szövetség találkozójára,
mert csak akkor mehetsz találkozókra, ha értesz dolgokat.
Akkor aztán mehetsz és beszélhetsz igazságról
a magányosan álló kunyhókban, ahol becsületes parasztok dolgoznak keményen,
míg a gazdag burzsoák lenézik a munkájukat.
Ámen.
Nézd, nézd!
- Ki sír? - Rosina papneveldébe akarja küldeni Olmot.
- Miért? - Mert ő egy ördög!
Elakarják venni a fiam, papot akarnak csinálni belőle!
Te akartál szórakozni? Most akkor sírj!
Hagyd békén, régen volt már!
Az összes fattyú rosszul végzi!
Fattyú? Ki a fattyú?
Az én házamban nincsenek fattyúk.
Olmo a gyerekeid testvére, mert az apja egy közülünk.
Nem igaz, Rosina?
Mond meg nekik, Rosina, mintha tudnád.
Hát persze, hogy tudom. Ez az igazság.
Ki más tudná?
Olmo!
Olmo D'Alcň!
Olmo, most már nagy fiú vagy...
de azért még mindig a gatyádba csinálsz...
Gyere ide. Emlékezz erre, meg fogsz tanulni írni és olvasni,
de te akkor is Olmo D'Alcň leszel, egy paraszt ember fia.
Egy szegény szerencsétlen.
A hadseregben fogsz szolgálni
és világot fogsz látni. Engedelmességet kell tanulnod.
És, hogy jól seggbe legyél rúgva!
Meg fogsz házasodni, és keményen kell majd dolgoznod, hogy felneveld a gyermekeid.
- De ki leszel mindig is? - Olmo D'Alcň.
Olmo D'Alcň. A paraszt.
Megértetted? Ebben a házban nincsenek papok.
- Mit tartogatsz ott? - Egy érmét. Az enyém.
Giovanni úr adta nekem a békáimért cserébe.
Ha a tiéd, akkor mindenkié.
Repülök!
Igen, repülj, hogy aztán letörjön az ág, kis pisis!
Alfredo, kész a vacsora!
Figyeld a párizsiakat!
"Ville Lumiéreből sok szeretettel. Ottavio.
Alfredo!
"Szeretettel"! Egy éve nem is láttuk!
- Nem érzi itt otthon magát. - Lenéz minket.
Nem néz le.
A testvéred, Ottavio tudja, hogy kell élvezni az életet.
Párizs, Chez Maxime, kokott... mi dolgozunk és ő feléli a pénzünket!
- Ez nem igaz. Alfredo, a vacsora tálalva! - Regina!
- Add ide a tálat. - Szép békák.
Tényleg szépek.
- Alfredo. - Nem kellenek.
Egyél és ne légy bolond.
- Felfordul tőlük a gyomrom. - Na majd én ellátom a bajod!
Mikor katona leszel, meg kell majd enned az egész adagod.
Hazugság! Marhaság!
Mit mondott a bátyám?
Regina.
- Ki az a két lány? - Minden este megkérdezed!
Ő az én nővérem és az ő lánya.
Alfredino... a vacsorám.
Menj, de siess vissza.
Minden nap egyre rosszabb.
- Meddig fog még élni? - Hé, 6 évvel fiatalabb, mint én!
És neked ő már halott!
El tudod képzelni, hogy Ottavio megérkezik a temetésre
és, minthogy ő az elsőszülött, ő akar majd parancsolni?
Ottavio egy igazi úriember, mint én. Nem apácának születtem!
Én is apáca akarok lenni!
- Akarsz lőni egyet? - Igen.
Tedd a puskatust a válladnak, csukd be a bal szemed,
nézz a célgömbbe.
Most nézz figyelmesen.
- Látod azt a veréb családot? - Igen.
- A fekete nőt kapzsi szemekkel? - Igen.
- Az a te célpontod. - Bang! Bang!
Eltaláltad! Megsebezted!
A férjem összeomlott és elmenekült Amerikába
itt hagyott pénz nélkül egy lánnyal. Ha te nem lettél volna...
Többé nem látom majd a papámat?
Most már ő az új papád. Nem igaz, Giovanni?
Hát persze, ha én nem gondoskodom róluk, akkor ki?
De továbbra is nagybácsinak hívsz.
- Itt vannak. Én majd lelövöm Alcinát! - Nem, őt én lövöm le.
Kész vagy? Cél... Tűz!
Jó, épp a szemei közé!
Kész? Cél... Tűz!
Mi folyik itt?
Meg foglak ölni!
Micsoda egy mitugrász alak...
Menj fejezd be a vacsorád!
Most!
A te szégyened is!
Menj enni!
- Idióta! - Te nem szégyelltél a te korodban?
Egy szakadék van köztünk, köztem és ti köztetek!
Folytasd csak a baromságod!
Csak gépeket vesz, mialatt minden a pokolba tart.
A valagad fogod kaszálni azzal a géppel, Modernista úr!
Gyerünk, egyél!
Edd azokat a békákat, vagy el fogsz kárhozni.
Szar arcú!
- Kitől tanultad ezt? - Egy barátomtól.
És senki sem kap a földemből, még egy négyszögölt sem!
Mondj amit akarsz, de az apádnak van egy-két dolga Ottavionak.
Én csak a föld miatt vagyok itt! Mind kell nekem! Egyébként...
ha tudni akarod az igazat, mindig is irigyeltem Ottaviot! Mindig is!
Bárcsak távol maradhatnék ezektől a családi problémáktól!
Élvezd az életet! Éld fel az összes pénzt 6 hónap alatt! Minden nap új nőd legyen!
# A szerelem egy nyílvessző
# ami a szavaim eljuttatja hozzád... #
Egy kibaszott szakadék.
Szegényke. Nem szabadna arra kényszerítened, hogy egyen!
Ő az én fiam, és senki sem mondhatja meg, hogy neveljem fel.
Alfredo!
Ne aggódj, amint éhes lesz, vissza fog jönni.
Ezek nem tetűk, ezek csirkék!
Maradj nyugton.
Majd meglátod, úgy fogsz kinézni, mint egy kedves nőrabló.
Ne mozogj, maradj nyugton.
Soha nem fognak megtalálni. Ottavio bácsival fogok elmenni.
Alfredo? Alfredo! Hol vagy?
Menj haza, Alfredo!
Hé te!
- Láttad Alfredot? - Nem.
Menj aludni, kopasz.
Késő van.
Olmo! Olmo!
Mit akarsz?
Gyere aludni, nem tudok aludni ha éjszaka kint kódorogsz.
Ha az apám itt lett volna senki sem vágta volna le a hajam.
Egyszer hallottam, ahogy egy kút fenekéről hív.
- Alfredo! - Fussunk el együtt!
Egyszer egy üres tökből is hívott már: "Olmo!"
Alfredo!
És hívott már egy hordó lambrusco borból is.
Olmo!
- Alfredo? - Olmo!
(NÉPNYELVEN BESZÉLNEK)
Hé kocsis, gyere vissza!
Milyen ostoba, hogy egy lovat az út közepén hagy!
Azonnal gyere vissza!
Te átkozott!
Még arra sincs erőm, hogy egy szolgának parancsoljak.
Hallgasd... milyen pompás zene.
A fiatalok táncolnak,
ölelkeznek,
és szeretkeznek naplemente előtt.
Itt nincs helye egy öregembernek.
Meleg van gazda, igaz?
- Ki vagy te? - Irma vagyok, Delina lánya.
Mindig is mezítláb jártam, és most bedagadtak a lábaim.
De szépek, nem igaz? Az úrnő adta őket.
Irma, gyere utánam!
Gyerünk!
Gazda?
Ne aggódj.
Nem foglak bántani.
Vedd le.
Megijesztett.
- Fejd meg. - Nem most van a fejés idő.
Meg van duzzadva, fejd meg.
A tehenek tele vannak tejjel meg szarral.
Mind átkozottak vagyunk. Az átok bennünk van.
És csak rosszabb lesz a korral.
Tudod mi a legrosszabb átok?
A jégeső?
A jégeső nem egy átok.
Szar meg tej a fejemben, az az.
Még a háború vagy a pellagra sem az.
Valaki átkozott, ha többé nem áll fel neki.
Tej meg szar.
Használhatatlan.
Nem akar felállni.
Tedd be a kezed.
Alfredo úr, nem lehet megfejni a bikát.
Menj vissza táncolni.
- Menj. - Tényleg mehetek?
Igen. Menj csak, menj.
Irma, mikor az összejövetel a végéhez közeledik
- mond el mindenkinek, hogy meghaltam. - Jól van.
Mond meg nekik, hogy meghaltam, de tovább kell táncolniuk.
Nem felejted el? Halott.
Rendben.
A gazdánk halott.
A gazdánk halott!
Igen, a gazdánk halott.
- Ez igaz? - Ki tudja.
Vigyétek innét a vizet! Rúgjunk be mindannyian!
Töltsd tele.
De a gazda azt akarja táncoljunk tovább.
Még a halál után is parancsolni akar?
Zenét!
Ha látnád magad, Alfredo úr!
Nem gazdaként haltál meg!
És miért oldoztad el az összes tehenet?
Hogy még többet dolgozzak?
Talán...
Talán az az igazság,
hogyha valakinek nincs semmi dolga,
túl sok ideje marad gondolkodni.
És a túl sok gondolkodástól szenilissé válnak.
Legalább ismertük egymást, tudtam, hogy te voltál az, aki parancsolt.
Most minden zavaros!
Ki tudja, hogy fog mindez végződni.
"Én, Alfredo Berlinghieri,
szellemi képességeim teljes birtokában
kijelölöm egyedüli örökösömnek
legfiatalabb fiamat Giovannit.
Ottavionak, elsőszülőtt fiamnak
- Mit mondott? - "Elsőszülött fiamnak, Ottavionak"
"Egy életjáradékot hagyok
5,000 líráról,
amit egész életén át kapni fog
egyedüli örökösömtől.
Továbbá, ráhagyom
a városi lakásomat,
feltéve hogy, félreérthetetlenül,
az egész Berlinghieri Birtok..."
Menj vissza aludni, a nagypapád nincsen jól.
"...az egész Berlinghieri Birtok"
Nagypapa!
A nagypapa meghalt!
"...azaz kilencszáz hektár művelt föld és a villa,
a munkagépek és szerszámok
és az összes tőke
a tehenek
lovak és disznók
fiamra szálljanak, Giovannira."
Ezt a turbánt
egy híres tigrisvadász adta nekem.
Ottavio nagybácsi, vigyél magaddal.
Miért, nem szeretsz itt lenni?
Mindenki aljas.
Hová szeretnél menni?
- Vitorlázni szeretnék. - Egy vitorlás hajón?
Mint ez?
Mit csinálsz?
- Tedd le! - Nem!
Nem szabad megfogni a selyemhernyókat!
- Megfogom őket, mert megtehetem! - Ostoba!
Én vagyok a gazdád!
A selyemhernyók az enyémek, nem szabadna ide jönnöd.
- Miért? - Mert én etetem őket. Add azt ide!
Miért kéne odaadnom?
A selyemhernyók az enyémek.
És a mazsolaszőlő.
És a mechanikus gereblye.
És a gabona.
És a tehenek, és az egész D'Alcň család.
És te is az enyém vagy.
- Menj a pokolba és add ide a selyemhernyót! - Nem!
Menj a pokolba!
Most elfutsz? Gyáva!
Segíts, vagy mindkettőnket elvernek.
Egy ujjal is megsebezhetnélek, ha akarnám.
Nevetséges!
Itt a hülye hernyód.
Már csak néhány maradt. A többi már lefészkelt.
Azok nem fészkek, hanem gubók. Láttam egyet egy könyvben.
Vedd le azokat a ruhákat, mind tiszta víz.
Olyan könnyű... Lepkék jönnek ki ezekből a gubókból.
Sosem láttam őket.
Mint az én kishúgom. Éjszaka született, aztán el is repült.
- Miért repült el? - Mert meghalt.
Mikor meghalsz nem repülsz el.
Csak beletesznek a földbe.
Az nem fáj?
Fáj?
- Úgy tűnik kemény. - Mutasd a tiéd.
Olyan, mint egy giliszta. Ha meghúzod olyan lesz, mint az enyém.
- Nem is. - Húzd keményebben.
Fáj.
Az a te bajod. Ha nem vagy bátor, nem vagy szocialista.
- Az mit jelent? - Én szocialista vagyok, lyukakkal a zsebén.
- Egy szocialista lyukakkal a zsebén? - Felejtsd el. Nem értesz te semmit.
- Gyere, vedd fel ezt a köpenyt. - Nem kell!
Ne gyerekeskedj!
Elállt a jégeső.
Gyere, nézd!
- Az mi? - Az a város.
Az nem lehet. Az túl messze van.
Az a város, esküszöm az Istenre.
Az a székesegyház, elmentem oda Ottavio nagybácsival, mikor még kicsi voltam.
- Milyen magas házak! - Azok nem házak, azok harang tornyok.
Az egyik füstöl!
- Az egy gyár! - Ki tudja, talán ők is látnak minket.
- Papa! Láttuk a várost! Hatalmas volt! - Később.
Giovanni úr,
nem emlékszem még egy ilyen viharra, amióta megházasodtam.
Hívd az embereket, és a napszámosokat!
Hívd ide őket!
- Orso! - Orso!
- Duro! - Duro!
- Ceso! - Ceso!
- Oreste! - Oreste!
- Moretto! - Moretto!
- Vecio! - Vecio!
- Bestione! Montanaro! - Bestione, Montanaro!
Kövessen mindenki!
Hogy ne húzzam az időt, mindent elveszítettünk.
Bort, paradicsomot, krumplit, gabonát, az egész termést.
Ezért mindannyiunknak áldozatot kell hoznia.
Nem igaz, Leo?
Mi van? A macska elvitte a nyelvedet?
Mond el nekik mennyi gabonát vesztettünk.
- A felét. - A felét? Legalább.
Tehát egyszerű. Fele munkabérből kell megélnünk.
De ha a termés kétszeres, mi nem kapunk kétszeres fizetést.
Hogy őszinte legyek, ha a saját érdekeimet kellene kivívnom,
mindannyiótokat haza kéne küldjelek, főleg titeket napszámosokat!
Mind műveletlenek vagytok, hálásnak kéne lennetek nekem!
Mert az egyetlen aki itt igazán veszít, az én vagyok!
És igaz is, ki a gazda? Ki parancsol itt?
Maga.
Mindent elvesztettünk, nem hallasz?
Pedig még a füleid is nagyok!
(NÉPNYELVEN BESZÉL)
Menjünk be.
Megsebesültél?
Igen.
- Munka közben sérültem meg. - Jaj te szegény.
Papa, nincs több polenta?
Papa, én még éhes vagyok.
Majd elfeledtetem veletek az éhséget.
- Abele? - Igen.
- Hírek a Szövetségtől! - Mit mondanak?
Azt mondták lépnünk kell, egy sztrájkot készítenek elő.
- Hol? - Mindenhol!
Mi baj van akkor?
Mind egyetértünk. Sztrájkolni fogunk.
Sztrájk?
Tudod mit jelent a sztrájk?
Azt kérdeztem, tudod-e mit jelent.
Azt jelenti, hogy a kezeim többé nem dolgoznak.
Helyes. Igaza van.
Nem fognak vetni, nem fognak búzát aratni.
Nem fognak fejni, és így nem lesz több tej!
Mindenki megáll,
és ezalatt a föld meghal! Készek vagytok erre?
Igen. Most ott a Szövetség.
A Szövetség?
Mi ez a Szövetség?
Mondta a Szövetség, hogy végül füvet fogunk zabálni?
És azt, hogy mind aljasak leszünk? De igazán aljasak!
- Elmondták ezt? - Igen, a Szövetség nagy és erős!
Tudni akarod mi is a szövetség?
Sztrájk! Sztrájk!
- Sztrájk! - Sztrájk! - Sztrájk!
Tetszik ez az ének.
Sztrájk!
Szegénykék, nem voltak megfejve két napja.
Hát akkor? A szobalányok is sztrájkolnak?
Desolina, ma elmész a városba egy kis tejért.
És senkivel se állj meg beszélgetni!
Ez őrület! Tejet kell vennünk, mikor az istállók tele vannak tehenekkel!
A sztrájkok elviselhetetlenül arrogánsak!
A polgárság alapjaival állnak szemben.
Azok az emberek nem gondolkodnak, az öreget is beleértve!
Fel kell majd, hogy adják.
És a tehenek felrobbannak és a búza a földeken fog elrohadni.
Egyél!
Ezt hallgasd:
"A Kereskedelmi Unió és az Agrár Szövetkezet
közötti tárgyalások kudarcba fulladtak.
Lándzsásokat fogunk küldeni a sztrájkoló területekre.
Válaszolni fogunk a bojkottra, ami kizárja a Szövetséget."
Hagyd abba.
Ez a Hivatalos Jelentés!
"Elbocsátásokkal fogunk válaszolni a sztrájkra.
Az erőszakra erőszakkal fogunk válaszolni.
Korbács szükséges a bomlasztó durva ösztönök ellen."
Nagypapa, kik azok a sztrájktörők?
Azok kutyák, akik akkor dolgoznak, ha sztrájk van.
Ők miért nem szeretik a sztájkot?
Mert ők szegényebbek és még tudatlanabbak, mint mi.
Nagypapa, hallgasd a zenét!
Jövök!
Jogtanácsos te is itt vagy?
Jó reggelt tisztelendő.
Nézd!
Nézd, hogy fut Giovanni úr!
Basetti ülve dolgozik, a szerencsétlen!
Az ott Campanini!
Ott a jogtanácsos, és az a copfos gyerek ott a lánya.
- Mind sztrájktörők? - Mind gazdák!
Nevetségesek!
Olmo!